Du vekket meg ikke.
Du sov.
Holder du ikke ut å spise frokost sammen med meg.
Jeg har kokt deg et egg. Se? Jeg ville neppe ha kokt deg et egg ...
hvis jeg ikke ønsket å se deg. Te eller kaffe?
Blir kvinner lenge nok hos deg ...
til å finne ut hva i helvete som foregår i hodet ditt?
Hva skal du gjøre i kveld?
Jeg skal treffe min datter.
Din datter? Du har holdt veldig stille om henne.
Har jeg?
Vel, hun har vært utlands et år.
Sa du te?
Jeg drar.
Ha det gøy sammen med datteren din.
Undertekst - ttmin - 2012 *** I made this! ***
Billetter, takk.
Billetter. Unnskyld.
Billetter.
Billetter, takk.
Å!
Hei. Hei, Du!
Føttene dine. Føttene!
Hei, gutt.
Opp.
Det er greit.
Der ja. Hvor bor du?
Det er rett her oppe. Jeg klarer meg nå. Takk.
Ha det bra.
Pass på deg selv.
Jeg er bekymret for ham. Han ser forferdelig ut.
Gutten sier at han ikke trenger å se en lege.
- Det gjør han. - Jeg trenger ingen lege.
- Ok da. - Peter.
Vi skal ikke krangle om dette.
Minn meg på det. Hvor gammel er du blitt nå?
Michael er 15.
Det er skarlagensfeber.
Han må holde senga i flere måneder minst.
I fullstendig isolasjon.
Emily, hold deg unna. Han er smittsom.
Emily!
Hvordan føler du deg?
Bedre.
Jeg vil bare fortelle deg at ...
den dagen jeg ble syk, hjalp en kvinne meg.
Hun hjalp deg...?
Ja. Hun fulgte meg hjem.
Har du adressen hennes?
- Hallo? - Ja?
Jeg kommer med disse blomstene for å si takk.
Sett dem der borte ved vasken.
Jeg ville ha kommet tidligere, men jeg har vært sengeliggende i tre måneder.
- Du er bedre nå da? - Ja. Takk.
- Har du alltid vært svak? - Å, nei. Jeg har aldri vært syk før.
Det er utrolig kjedelig. Det er ingenting å gjøre.
Jeg giddet ikke en gang å lese.
Vel, takk igjen.
Vent.
Jeg går sammen med deg. Jeg skal på jobb.
Vent i gangen mens jeg skifter.
Det er to bøtter til nede.
Du kan fylle dem og ta dem opp hit.
Du ser latterlig ut. Se på deg, gutt.
Du kan ikke dra hjem slik.
Ta av deg klærne. Jeg skal gjøre klart et bad.
Bader du alltid med buksa på?
Det er greit. Jeg skal ikke se.
Jeg skal hente et håndkle.
Så det var derfor du kom tilbake.
Du er så vakker.
Hva snakker du om?
Se på meg, gutt.
Mm! Mm!
Sakte.
Sakte ...
Hysj.
Du har vært slem mot din mor.
Hvor manger ganger...? Jeg har sagt unnskyld.
- Du skremte henne. - Jeg gikk meg bort, det er alt.
Det var derfor jeg var sen. Kan jeg ta litt mer?
Hvordan kan noen gå seg bort i sin egen hjemby?
Jeg mente å dra mot slottet, men endte opp på idrettsplassen.
- Helt i motsatt retning. - Du har ingenting med dette.
- Han lyver. - Han lyver.
Michael lyver aldri.
Jeg har bestemt meg for at jeg skal tilbake på skolen i morgen.
- Legen sier at du trenger tre uker. - Vel, jeg drar.
Peter?
- Hei! - Å!
Liker du dette?
Å ja.
Nei, ikke så fort.
Å!
Det er greit.
Gjør det igjen.
Mm ...
Å!
Hva heter du?
- Hva? - Navnet ditt?
- Hvorfor vil du vite det? - Jeg har vært her tre ganger...
Jeg vil bare vite navnet ditt. Hva er galt med det?
Ingenting, gutt.
Det er ingenting galt med det.
- Jeg heter Hanna. - Du ser så skeptisk ut.
- Hva heter du gutt? - Michael.
Michael.
Så jeg er sammen med Michael.
Hanna.
Forestillingen om hemmelighold står sentralt i vestlig litteratur.
Du kan si hele ideen om en karakter ...
er definert av mennesker som ...
innehar spesifikk informasjon ...
som av ulike grunner ...
noen ganger perverse, andre ganger edle, ...
er fast bestemt på og ikke å avsløre.
Du har aldri fortalt meg hva du har studert.
Studert?
På skolen.
- Har du lært språk? - Ja.
- Hvilke språk? - Latin.
Si noe på latin.
Det er Horace.
Det er vakkert.
Vil du høre litt gresk?
Det er så vakkert.
Hvordan kan du si det?
Hvordan vet du det, når du ikke aner hva det betyr?
Hva studerere du i tysken?
Jeg studerer et teaterstykke...
av en forfatter som heter Gotthold Ephraim Lessing. Har du hørt om ham?
Stykket heter Emilia Galotti. Du kan lese det.
Jeg vil heller høre på deg.
OK.
Akt en, sene en.
Settingen: Foregår i et av prinsens kamre.
Prinsen ...
Jeg er ikke veldig god.
Forsett.
Klager, bare klager.
For guds skyld, er det noe annet enn arbeid?
Bare forestill deg at folk faktisk misunner oss.
Du er god til dette, ikke sant?
God på hva?
Høytlesing.
Hva er så morsomt?
Jeg trodde ikke jeg var god til noe.
Hva gjør du? Hva er dette?
Hvorfor latet du som om du ikke kjente meg?
Du ønsket ikke å kjennes ved meg! Du kunne se meg i den første vognen!
- Så hvorfor gikk du i den andre? - Hva tror du jeg gjorde?
- Hvorfor tror du jeg var der? - Hvordan skal jeg vite det?
Ok, jeg har vært på jobb nå. Jeg trenger et bad.
Og jeg ønsker å være alene.
Kan du være så snill å gå?!
Jeg... Jeg mente ikke å gjøre deg urolig.
Det har du ikke evne til å gjøre.
Du er ikke viktig nok for meg til det.
Jeg vet ikke hva jeg skal si.
Jeg har aldri vært med en kvinne før.
Vi har vært sammen i fire uker ...
og jeg kan ikke leve uten deg.
Jeg kan ikke.
Bare tanken på det kveler meg.
Jeg satt i den andre vognen fordi jeg trodde du ville kysse meg.
Trodde du at vi skulle elske på trikken?
Er det sant det du sa?
At jeg ikke betyr noe for deg?
Kan du tilgi meg?
Elsker du meg?
- Har du en bok? - Ja det har jeg.
Jeg tok med meg en i morges.
- Hvilken er det? - Odysseen av Homer.
Det er min lekse.
Vi endrer på rekkefølgen heretter.
Les for meg først, gutt. Så kan vi elske.
- Odysseen av Homer. - Hva er en odysse?
En reise. Han legger ut på en reise.
Bra.
Sangmø, fortell om hin rådsnare helt som flakket så vide ...
da han til sist hadde styrtet i grus ...
- det hellige Troja. - Kom her.
Han presset hånden hennes mot sine lepper.
Hun var død.
Det var ugjenkallelig.
Jeg kom meg inn på området og fant en liten åpen plass ...
så stort som et soverom. Det hang vinstokker rundt på alle kanter ...
og jeg fant en mann som lå der og sov.
Det viste seg og være gamle Jim.
Da du landet regnet jeg med at jeg kunne ta deg ...
på land uten at jeg måtte rope på deg. Men når jeg ser huset ...
begynner jeg å gå sakte.
Lady Chatterley følte hans nakne kropp mot hennes ...
da han trengte inn i henne.
I et øyeblikk, mens han ennå var inni i henne ...
Dette er motbydelig.
Hvor fikk du tak i dette?
- Jeg lånte det fra noen på skolen. - Å ...
Du burde skamme deg.
Fortsett.
Milliarder på milliarden av blå dråper i en buldrende tyfon!
Det er vann! Men hva i all verden trodde du det skulle være?
- Whisky. - Whisky, av torden, whisky!
Whiskey? Kom igjen nå, kaptein, det kan du ikke mene alvorlig.
Det er nok for i dag, gutt.
Jeg lurte på, tror du at du kunne ta deg litt fri?
Kanskje vi kunne dra på en tur.
- Hva slags tur? - En sykkelferie.
Bare for to dager.
Jeg har en guidebok. Jeg har planlagt en rute.
Se. Hva tror du?
Jeg tror du liker å planlegge, ikke sant?
Jeg er ikke skremt.
Jeg er ikke redd for noe.
Jo mer jeg lider, jo mer elsker jeg.
Fare vil bare øke min kjærlighet.
Det vil skjerpe den. Det vil kryddre den.
Jeg skal være den eneste engelen du trenger.
Du vil forlate livet enda vakrere enn du ankom det.
Himmelen vil ta deg tilbake, se på deg og si ...
bare en ting kan gjøre en sjel komplett og det er kjærligheten.
- Hallo. - Hallo.
- Unnskyld meg. - Hallo.
Vet du hva du vil ha?
- Um ... - Hva skal du ha?
- Du bestiller. Jeg vil ha det du tar. - OK.
Um ...
To wienerpølser, to potet salater og to øl takk.
- Takk. - Takk.
- Jeg håper din mor likte det. - Takk.
Hun likte det veldig godt.
Kom igjen.
Her, la meg vise deg hvor vi skal.
Det er OK, gutt.
Jeg ønsker ikke å vite det.
- Hva gjør du? - Jeg skriver et dikt. Om deg.
- Kan jeg få høre det? - Det er ikke klart enda.
Jeg skal lese det for deg en dag.
- Morn, Hendrick. - God morgen, Mr. Berg.
- Du er i rett nr 306. - Takk.
- Føler du deg bra Michael? - Jeg har det bra.
- Skynd deg. Du vet hvordan hun er. - Ser deg senere!
Lykke til.
Vennligst reis opp.
Vennligst sitt ned.
Den tiltalte, værsågo.
De kommer.
- Hei. - Hei.
- Hva sa hun? - Hei.
Ønsk deres nye med-studenter velkommen. Behandle dem godt.
- Sitt ned. - Hei.
- Mitt navn er Sophie. - Jeg er Michael.
The Odyssey.
Ta frem bøkene deres.
Alle tror Homers hovedemen er hjemkomst.
Men faktisk så er Odysseen en bok om en reise.
Hjemme er et sted du drømmer om.
Berg, jeg mener ikke å distrahere deg, men vi skal studere Homer ikke Sophie.
- Det er fint, hva? - Jo kjempe fint.
Det blir en flott sommer.
- Hvorfor drar du så tidlig? - Han drar alltid tidlig.
- Har du et sted å gå? - Ser deg i morgen.
Beklager at jeg er sen.
Jeg ble forsinket på skolen.
Jeg har en ny bok.
Damen med en liten hund.
Av Anton Chekhov.
Ryktene gjaldt et nytt ansikt som hadde dukket opp på promenaden.
En dame med en liten hund.
Schmitz, et øyeblikk takk.
Jeg leste rapportene på deg. Hver eneste en. Utmerket arbeid.
Du skal jobbe på kontoret.
Du er forfremmet. Gratulerer.
- Yi-ha!
La oss komme oss vekk herfra!
Kom igjen! Michael, vi drar. La oss dra!
Kom igjen Michael!
Det er ment å være en overraskelse til bursdagen din.
- Kom igjen! - Hva er i veien?
- Jeg beklager. Virkelig. - Vi trodde du ville like det.
Vi har øl! Vi skal danse!
Jeg har lovet med bort.
Michael vær så snill.
Her og der, gjenskinn av stjernene og lysene ...
som funklet og skimret på havet.
- Å, gutt, gutt. - Hva?
- Stopp. - Hva er galt nå?
Ingenting er galt.
Det er ingenting.
Du vet, du spør jo aldri.
Du gidder aldri å spørre hvordan JEG har det!
Du sier aldri noe om det.
Det er faktisk min bursdag idag.
Det er min bursdag, det er alt!
Du har faktisk aldri spurt om når det er.
- Hvis du vil ha en krangel, gutt ... - Jeg ønsker ikke en krangel!
- Hva er galt med deg?! - Hva har du med det å gjøre.
Det er alltid på dine vilkår. Alt.
Vi gjør hva du vil. Det er alltid det du ønsker.
- Vennene mine ordnet en fest for meg. - Hvorfor er du her?
Gå tilbake til festen din. Er det det du vil?
Mm! Mm!
Det er alltid jeg som må be om unnskyldning.
Du trenger ikke be om unnskyldning. Ingen må be om unnskyldning.
Krig og fred, gutt.
Nå må du dra tilbake til vennene dine.
Er du OK?
Det er ham.
Bra.
Gi gutten noe å spise.
Jeg tror vi alle visste at du ville komme tilbake til oss igjen
Mr. Berg? Klokka er 08:00.
Din datter.
Takk.
Julia.
- Undskyld, måtte du vente på meg? - Jeg kom tidlig.
Velkommen tilbake.
Så hva vil du bestemme deg for?
Jeg vet ikke.
Jeg er lykkelig tilbake i Berlin, antar jeg.
- Du har truffet moren din? - Mm-hmm.
Jeg ville bort. Det er alt.
Det ble Paris, men det kunne vært hvor som helst.
Borte fra foreldrene dine?
Jeg er klar over at jeg var vanskelig.
Jeg var ikke alltid åpen med deg.
Jeg er ikke åpen med noen.
Jeg visste du var fjern.
Du vet ... Jeg trodde alltid at det var min feil.
Julia.
Hvor feil kan man ta?
- Jeg ser deg snart igjen. - Ja, ser deg snart.
- God natt, pappa. - God natt.
For de av dere som er i den spesielle seminaret gruppen ...
Vennligst hold dere i dette rommet.
Vennligst hold dere i dette rommet ...
Professor Rohl vil være her hvert øyeblikk.
Ser ut til at vi er en ganske liten gruppe.
En liten håndplukket gruppe.
Ser ut som dette kommer til å bli et unikt seminar.
Vi starter med pensum listen, mine herrer.
Karl Jaspers ...
- Og damer. - ... Spørsmålet om den Tyske skyld.
Så det er her du er.
Ja.
Kom inn.
- Du tar arbeidet på alvor. - Jeg vet nå ikke det.
Du er en skikkelig seriøs gutt.
Det er slik jeg ble oppdratt.
Hva med deg? Er du seriøs?
Er du sikker på at du vil jobbe i kveld?
Ja.
Men jeg vil ikke jobbe hver kveld.
Sees i morgen.
- Ja. Nøyaktig - Det stemmer.
Du trenger hjelp.
- Hvorfor alt politiet? - De er bekymret for demonstranter.
- For eller mot? - Begge deler.
Wow. Det er et skikkelig sirkus.
Alle reiser seg.
Alle fotografer blir nå bedt om å forlate.
Denne domstolen er nå satt. Vennligst sitt ned.
Det første jeg skal gjøre er få en uttalelse ...
fra hver av de saksøktes advokater.
De argumenterte for at det ikke er noen grunn til å holde de tiltalte i fengsel ...
frem til utfallet av den kommende rettssaken.
- Jeg tar disse sakene en etter en. - Vil du ha en penn?
- Jeg fikk en penn. - Hanna Schmitz.
- Ditt navn er Hanna Schmitz? - Ja.
Kan du snakke høyere takk?
- Mitt navn er Hanna Schmitz. - Takk.
- Du ble født 21 oktober 1922? - Ja.
I Hermannstadt.
- Og du er nå 43 år gammel? - Ja.
- Du sluttet deg til SS i 1943? - Ja.
Hva var din begrunnelse for å bli med?
Du arbeidet ved Siemens fabrikken på den tiden?
Ja.
Du hadde nylig blitt tilbudt en forfremmelse.
Hvorfor foretrakk du å slutte deg til SS?
- Innsigelse. - Jeg skal omformulere spørsmålet mitt.
Jeg prøver å fastslå ...
om hun sluttet seg til SS frivillig, hva?
Av egen fri vilje.
- Jeg hørte at det var jobber tilgjengelig. - Gå videre.
Jeg jobbet hos Siemens ...
da jeg hørte at SS rekrutterte.
Visste du vet hva slags arbeid du var forventet å gjøre?
De ønsket seg vakter.
- Jeg søkte på en jobb. - Du jobbet først ved Auschwitz?
- Ja. - Inntil 1944.
Deretter ble du flyttet til en mindre leir i nærheten av Krakow?
- Ja. - Er du OK?
- Du hjalp med å flytte fangene ... - Jeg har det bra.
Vestover, vinteren 1944, i de såkalte døds marsjene?
- Så, hva syntes du? - Jeg vet ikke.
Det var ikke helt hva jeg hadde forventet.
Var det ikke? På hvilken måte? Hva hadde du forventet?
Jeg syntes det var spennende.
Spennende? Hvorfor?
Hvorfor syntes du det var spennende?
Fordi det er rettferdighet.
Samfunnet tror de kan opererer under noe som heter moral, ...
men de gjør ikke det.
De opererer under noe som kalles loven.
Du er ikke skyldig i noe. bare fordi en har arbeidet ved Auschwitz.
Åtte tusen mennesker arbeidet ved Auschwitz.
Nøyaktig 19 har blitt dømt og bare seks for mord.
For å bevise mord må en bevise forsett.
Det er loven.
Spørsmålet er aldri, var det galt, ...
men var det lovlig.
Og ikke bare etter våres lover, nei.
- Ved lovene som gjaldt på den tiden. - Men er ikke det ...
- Hva? - ... smalt?
Å, ja. Loven er smal.
Men på den annen side ...
folk som dreper andre mennesker ...
pleier å være klar over at det er galt.
Miss Schmitz, er du kjent med denne boken?
- Ja. - Deler av den ...
har allerede blitt lest opp i retten.
Det er fra en av de overlevende.
En fange som overlevde.
Ilana Mather.
Hun var i leiren da hun var barn, ikke sant?
- Hun var sammen med sin mor. - Ja.
I boken beskriver hun en utvelgelsesprosess.
Ved slutten av månedens arbeid, hver måned, ...
seksti innsatte ble valgt.
Plukket utn for og bli sendt fra satellitten leiren tilbake til Auschwitz.
Det er riktig, ikke sant?
Ja, det stemmer.
Og så langt har hver og en av de andre tiltalte ...
spesifikt benektet å være en del av denne prosessen.
Nå kommer jeg til å spørre deg.
Var du en del av den?
Ja.
Så du har bidratt i utvelgelsen?
- Ja. - Du innrømme det?
Så fortell meg ...
hvordan foregikk denne utvelgelsen?
Det var seks vakter ...
så vi bestemte at vi skulle velge ti personer hver.
Det var slik vi gjorde det hver måned.
Alle valge ti stykker.
De andre tiltalte deltok i prosessen?
Det gjorde vi alle.
Selv om de har benektet det?
Å si "vi" eller "alle vi" er lettere enn å si "jeg" og "jeg alene," ...
er det ikke så, frøken Schmitz?
Skjønnte du ikke ...
at du sendte disse kvinnene i døden?
Men det var nye som ankom. Nye kvinner ankom hele tiden.
Så ... de gamle måtte gi plass for de nye.
- Jeg er ikke sikker på om du forstår ... - Vi kunne ikke beholde alle.
- Det var ikke plass. - Nei.
Men det jeg sier ...
La meg omformulere.
For å få plass, plukket du ut kvinner og sa ...
"Du, du og du må sendes tilbake" for å bli drept.
Vel, hva ville du ha gjort?
Skulle jeg aldri ha vervet meg ved Siemens?
Ms Mather, de er klare for deg nå.
Kom igjen.
- Hvor er Michael? - Jeg vet ikke.
I boken din beskrive du prosessen med utvelgelsen.
Ja.
Du var der for å jobbe og så, når en ikke var brukbar lenger ...
sendte de deg tilbake til Auschwitz for å bli drept.
Er det folk her som gjorde utvalgene?
Ja.
Jeg trenger at du identifiserer dem. Kan du vennligst peke dem ut?
Hun.
Og hun.
Hun.
Og hun.
Hun.
Og hun.
Takk. Vennligst fortsett.
Hver av vaktene ville velge et visst antall kvinner.
Hanna Schmitz valgte annerledes.
På hvilken måte da?
Hun hadde favoritter.
Jenter, for det meste de unge.
Vi la alle merke til det.
Hun ga dem mat og steder å sove.
På kvelden, hun ... Hun ba dem bli med henne.
Og vi trodde alle ...
Vel, du kan jo forestille deg hva vi trodde.
Og så fant vi ut at hun fikk disse kvinnene til å lese høyt for seg.
De leste for henne.
I begynnelsen trodde vi denne vakten, at denne vakten var ...
Mer følsom. At hun var mer menneskelig og snillere.
Ofte valgte hun de svake, de syke.
Hun plukket dem ut. Hun syntes å beskytte dem nesten.
Men så sendte hun dem.
Er det snillere?
Jeg ønsker å gå videre til marsjen.
Slik jeg forstår det så måtte du og din datter marsjere i mange måneder.
Vinteren 1944 ble vår leir nedlagt.
Vi ble fortalt at vi måtte gå videre. Men planene skiftet hver dag.
Kvinner døde rundt oss i snøen.
Halvparten av oss døde på denne marsjen. Min datter sier i boken,
"Ikke en dødsmarsj, men mer en døds galopp".
Fortell oss nå om natten i kirken.
Den kvelden tenkte vi at vi hadde vært heldige fordi vi hadde fått tak over hodet.
Fortsett.
Vi hadde kommet til en landsby.
Som alltid tok vaktene de beste plassene. De tok prestens hus.
Mens de lot oss sove i en kirke.
Det kom et bombetokt midt på natten.
Kirken ble rammet.
I begynnelsen kunne vi bare høre brannen. Den var oppe i tårnet.
Så kunne vi se brennende bjelker ...
Og de begynte å falle til gulvet.
Alle løp!
Stormet mot dørene.
Men dørene hadde blitt låst fra utsiden.
Kirken brant ned? Ingen kom for å åpne dørene?
Er det sant?
Ingen.
Selv om dere var i ferd med å brenne i hjel?
Hvor mange mennesker ble drept?
Alle ble drept.
Men du overlevde?
Takk.
Jeg vil takke deg for å komme hit til landet ...
i dag for å vitne.
Jeg vet ikke. Jeg vet ikke hva vi gjør her lenger.
Gjør du ikke?
Du ber oss om å tenke som advokater ...
men det er noe ... ekkelt over dette.
- Hvordan det? - Dette skjedde ikke med tyskerne.
Det skjedde med jødene.
- Hva prøver vi å gjøre? - Vi prøver å forstå.
Seks kvinner låste 300 jøder inn i en kirke og lot dem brenne.
Hva er det å forstå?
Fortell meg! Jeg spør! Hva er det å forstå?
I starten hadde jeg troen på denne rettsaken. Jeg syntes det var flott.
Nå synes jeg det er ... det er bare en avledning.
Ja? Avledning fra hva?
Du velger seks kvinner, du setter dem for retten, ...
du sier: "De var onde, de er skyldige. "
Fordi ett av ofrene tilfeldigvis har skrevet en bok.
Det er derfor de er for retten og ingen andre!
Vet du hvor mange leire det var i Europa?
Folk kverner på om hvor mye viste den enkelte?
Hvem visste? Hva visste de? Alle visste!
Våre foreldre, våre lærere. Det er ikke det som er spørsmålet!
Spørsmålet er, Hvorfor lot dere dette skje?
Eller bedre: "Hvorfor tok du ikke ditt eget liv når du fant ut?"
Tusenvis. Så mange var det. Det var tusenvis av leire.
Alle visste det.
Ta den kvinnen for eksempel.
- Hvilken kvinne? - Kvinnen du alltid stirrer på.
Jeg beklager, men du gjør det.
Jeg vet ikke hvilken kvinne du mener.
Vet du hva jeg skulle kunne gjøre?
Gi meg en pistolen og Jeg ville skyte henne.
Skyte dem alle!
Hvorfor låste dere ikke opp dørene?
Jeg har spurt dere alle, men jeg får ikke noe svar.
To av ofrene er i denne salen. De fortjener et svar.
Dette er SS rapporten. Dere har alle fått kopi.
Rapporten som ble skrevet, godkjent og signert av dere alle ...
umiddelbart etter hendelsen. I den skriftlige rapporten ...
hevder alle sammen at dere ikke visste om brannen før det var for sent.
Men det er ikke sant, er det?
Vel?
Det er ikke sant.
- Jeg vet ikke hva du spør om. - Det første jeg spør om.
- Hvorfor du ikke låste opp dørene? - Tydeligvis.
Av den åpenbare grunn, ...
- Vi kunne ikke gjøre det. - Hvorfor kunne du ikke?
Vi var vakter.
Vår jobb var å vokte fangene.
Vi kunne ikke bare la dem unnslippe.
Jeg skjønner. Og hvis de rømte, så ville du få skylden ...
du ville bli anklaget. Du kunne kansje bli henrettet?
- Nei! - Hvorfor?
Hvis vi hadde åpnet dørene ville det blitt kaos.
Hvordan kunne vi ha gjenopprettet orden?
Det skjedde så fort. Det snødde. Bombene.
Flammene ... Det var flammer over hele landsbyen.
Så begynte skrikene og ble bare verre og verre.
Hvis alle hadde styrtet ut så kunne vi ikke bare latt dem unnslippe.
Vi kunne ikke. Vi hadde ansvaret for dem!
Så du visste hva som foregikk? Du visste? Du gjorde et valg.
Du lot dem dø ...
istedet for å risikere og la dem unnslippe.
De andre tiltalte har anlagt en beskyldning mot deg.
Har du hørt denne beskyldningen?
De sier du var lederen.
Det er ikke sant. Jeg var ... Jeg var bare en av vaktene.
- Hun hadde ledelsen. - Det hadde hun!
- Selvfølgelig var hun det. - Skrev du rapporten?
Nei. Nei. Vi diskuterte alle hva vi skulle si. Vi skrev den sammen.
Hun skrev rapporten. Hun var lederen.
- Er det sant? - Nei.
- Ja, det gjorde du! - Spiller det noen rolle?
- Hun skrev den. - Jeg trenger en prøve ...
- Av håndskriften din. - Min ...
- Min håndskrift? - Ja. Jeg trenger å avgjøre ...
- Hvem som skrev rapporten. - Jeg ser ikke hvorfor det er hensiktsmessig.
- 20 år har gått. - Få en skriftprøve. Kom frem akvokater.
- Å Sammenligne håndskrift etter 20 år ...? - Kom frem akvokater.
Jeg vil ikke la meg overkjøre i min egen domstol.
Jeg beklager ...
Jeg vil heller høre på deg.
Det er ikke nødvendig.
Jeg skrev rapporten.
Stillhet, takk.
Ro!
Jeg har informasjon ...
vedrørende en av de tiltalte.
- Noe de ikke innrømmer. - Hvilken informasjon?
Du trenger ikke meg til å fortelle deg.
Det er helt klart. Du har en moralsk plikt til å legge det frem for retten.
Det er slik at denne informasjonen er gunstig for den tiltalte.
Det kan hjelpe saken hennes.
Det kan faktisk påvirke utfallet og i hvertfall straffeutmålingen.
- Så? - Det er et problem.
Den tiltalte selv er fast bestemt på å holde denne informasjonen hemmelig.
- Dere må vente litt, takk. - Beklager.
Hva er hennes grunner?
Fordi hun er skamfull.
Skammer seg over hva?
- Har du snakket med henne? - Selvfølgelig ikke.
Hvorfor "selvsagt ikke?"
Jeg kan ikke.
Jeg kan ikke gjøre det.
Jeg kan ikke snakke med henne.
Det vi føler er ikke viktig. Det er helt uviktig.
Det eneste spørsmålet er hva vi gjør.
Hvis sånne som deg ikke lærer av hva som har skjedde med sånne som meg ...
hva i helvete er da poenget med noe som helst?
Schmitz?
Du har en besøkende.
Stille, takk!
Gertrud Ballow.
Andreas Michael Springer.
Michael Berg.
Walter Sherman.
Tiden er ute.
Kommer du inn?
Du tok deg god tid.
Hva er det?
Hvor skal du?
Jeg beklager.
Jeg trenger å sove for meg selv.
Jeg kommer snart.
- Nazi! - Nazi hore!
Nazi!
Stille i retten. Stille i retten
Alle reier seg.
Retten finner skyldig de tiltalte ...
Rita Beckhart, Caroline Steinhoff, ...
Regina Kroit, Angela Zeva ...
og Andrea Lumen ...
i fellesskap for medvirkning til drap i 300 tilfeller.
Retten finner skyldig den tiltalte
Hanna Schmitz for drap i 300 tilfeller.
Retten dømmer de tiltalte som følger:
Rita Beckhart, Caroline Steinhoff, ...
Regina Kroit, Angela Zeva og Andrea Lumen ...
til fengsel for hver enkelt med fire år og tre måneder.
Hanna Schmitz, ...
i lys av dine egne vitnemål og din spesielle rolle ...
havner du er i en annen kategori.
Retten dømmer den tiltalte Schmitz, til fengsel for livstid.
Hvor skal vi?
Jeg sier det når vi kommer dit.
- Du sa at du likte overraskelser. - Jeg liker overraskelser.
Hun har vokst, har hun ikke?
Jeg vet ikke. Det er så lenge siden Jeg så henne, Michael. Hvordan kan jeg vite?
Det er min feil. Vi burde ikke ha kommet uanmeldt.
Pappa kommer til å leve i sitt eget hus.
Mor, jeg er redd jeg har dårlige nyheter.
Julia vet. Vi har allerede fortalt henne.
Gertrud og jeg skal skilles.
Du kom ikke i din fars begravelse, men du kommer for dette?
Det er ikke lett for meg å besøke denne byen.
- Var du virkelig så ulykkelig? - Det er ikke det jeg sier.
- Det var ikke det jeg mente. - Vel, hva er det?
Du må ikke bekymre deg for Gertrud. Jeg skal passe på henne.
Hun er allerede en offentlig anklager, så hun tjener langt mer enn jeg gjør.
Michael ...
Jeg er ikke bekymret for Gertrud.
Jeg er bekymret for deg.
Sangmø, fortell om hin rådsnare ...
helt som flakket så vide ...
og styrtet i grus det hellige Troja.
215, post.
217, post.
220, post.
1219. 66215.
Nummer?
Åpne den.
Testing, testing. En, to, tre. Testing, testing.
Odysse av Homer.
Sangmø, fortell om hin rådsnare ...
helt som flakket så vide ...
da han til sist hadde ...
styrtet i grus det hellige Troja.
... Til de dødes hus. Men de beholdt roen, ...
med tro om at andre kunne komme.
Skygger av kjente helter, ... menn som døde i forgangne tider ...
og spøkelser av enda eldre tider, lengter jeg etter å se.
Kom, legg bort ditt sverd og la oss gå til sengs sammen.
Stig opp i min seng og fremkall den magiske miksen av kjærlighet.
Vi oppnådde dyp tillit mellom oss.
Ikke for alt i verden, ikke før du
Straks begynte hun å fremsi den påkrevde eden.
Aldri. Hun ville aldri gjøre meg vondt.
Og da hun endelig var ferdig ...
entret jeg Circes nydelige seng.
Når unge Dawn, med hennes rosenrøde fingre skinte enda en gang ...
spente de sine hester igjen ...
og for ut gjennom porten så det jomet i søylegangene.
De pisket hestene og formelig fløy videre.
De holdt ingenting igjen og prinsesen nådde Wheatlands ...
... De renrasede hingstene ...
... som solen sank ...
...er min begynnelse.
Sannelig, det må jeg bare tilstå, jeg er sjalu.
Det er sant, til nå ...
Perfekt forbløffende. Jeg har alltid sagt at det var bare triks.
Men han la seg til å sove under mitt voktende blikk.
Han løftet en stor avis fra bordet ...
og begynte og trampe med føttene og veivet voldsomt med avisen ...
for å drive Gregor tilbake inn på rommet hans. Zhivago ... til og med en kake, ...
som minnet on en "Baba au Rhum", kjent som en Zhivago bun.
På et tidspunkt trengte du bare å si til din slede kjører i Moskva ...
Zhivago er og i stedet for om du hadde sagt ...
Damen med den lille hunden av Anton Tsjekhov.
Ryktet var at et nytt ansikt hadde dukket opp på promenaden.
En dame med en liten hund.
Dmitri Dmitritch Gurov hadde allerede tilbrakt to uker i Yalta ...
så han kjedet seg og var alltid på jakt etter et nytt ansikt.
Men hans satt i paviljongen ved Vernet ...
så han en ung kvinne gå på strandpromenaden.
En lyshårete unge damen av middels høyde, iført en beret ...
Jeg ønsker å låne en bok.
Hvilken bok da?
Har du Damen med den vesle hunden?
Hva heter du?
Hanna Schmitz.
Damen med den vesle hunden.
... Dog.
En, to, tre, fire, fem, seks.
Damen med den vesle hunden.
Det ...
Det.
Det. Det. Det.
Det.
- Ingen brev? - Ingen brev. Signer her.
- Du er Michael Berg hva? - Ja.
Takk for at du ringer meg. Du fikk mitt brev?
Jeg har det her.
Som jeg der forteller så vil Hanna Schmitz snart løslates.
Hanna har vært i fengsel i over 20 år nå.
Hun har ingen familie.
Hun har ingen venner.
Du er hennes eneste kontakt.
Og så vidt jeg forstår besøker du henne ikke.
Nei, jeg gjør ikke det.
Når hun kommer ut kommer hun til å trenge en jobb.
Hun kommer til å trenge et sted å bo.
Du er vanskelig å forstille seg hvor skremmende den moderne verden vil virke på henne.
Mm-hmm.
Jeg har ingen andre å spørre.
Hvis du ikke kan hjelpe henne ...
har Hanna ingen gode fremtidsutsikter.
Det er snilt av deg.
Takk for at du gav meg beskjed.
- Du er Michael Berg? - Ja.
Jeg Louisa Brenner. God morgen.
- Hvordan har du det? - Vi ventet deg tidligere.
Jeg må advare deg. Hanna tok godt vare på seg selv lenge.
Hun var veldig nøye. Men i de siste årene har hun endret seg.
Hun har gitt seg selv opp.
Jeg tar deg med rett til kantinen.
De har nettopp avsluttet lunsjen.
Bord fire.
Du har vokst opp, gutt.
Jeg har en venn som er skredder.
Han vil gi deg en jobb.
Og jeg har funnet deg et sted å bo. Det er et fint sted.
Ganske lite, men det er hyggelig.
- Du vil like det. - Takk.
Det finnes ulike sosiale programmer, kulturelle ting, jeg kan melde deg på.
Og biblioteket er svært nært.
Du leser mye?
Jeg foretrekker å bli lest for.
Men det er slutt med det, ikke sant?
Ble du gift?
Ja, jeg ble gift.
Vi har en datter sammen.
Jeg ser ikke så mye til henne som jeg skulle ønske.
Jeg skulle gjerne treffe henne mye oftere.
Ekteskapet varte ikke.
Har du brukt tid på og tenke på fortiden?
- Mener du tiden med deg? - Nei.
Nei, jeg mente ikke det.
Før den rettssaken tenkte jeg aldri på fortiden.
Jeg måtte jo ikke det.
Og nå?
Hva føler du nå?
Det spiller ingen rolle hva jeg føler.
Det spiller ingen rolle hva jeg tror.
De døde er fortsatt død.
Jeg var ikke sikker på hva du hadde lært.
Vel, jeg har lært, gutt.
Jeg har lært meg å lese.
Jeg henter deg neste uke, OK?
Det høres ut som en god plan.
Vi kan gjøre det stille eller vi kan lage oppstyr.
Stille.
OK. Stille.
Stille.
- Pass på deg selv, gutt. - Du også. Ser deg neste uke.
Jeg har kommet for å hente Hanna Schmitz.
Vær så snill. Sett deg
Hun pakket ikke.
Han hadde aldri tenkt å forlate.
Ryktet var at et nytt fjes ...
hadde dukket opp på promenaden.
En dame med en liten hund.
Hun la igjen en beskjed til meg.
Et slags testamente.
Jeg skal lese det som angår deg.
"Det er penger i den gamle te boksen."
"Gi den til Michael Berg."
"Han skal sende disse, sammen med de 7000 i banken, ..."
"til datteren som overlevde brannen."
"Pengene er til henne."
"Hun må selv bestemme hva de skal brukes til."
"Og fortell Michael at jeg sa hei."
- Ms Mather? - Ja.
- Du er Michael Berg? - Ja.
Jeg ventet deg.
- Vær så snill. - Takk.
Du får fortelle meg hva som bringer deg helt til USA?
Jeg var her allerede. Jeg var på en konferanse i Boston.
- Du er en advokat? - Ja.
Jeg ble fasinert av brevet ditt, men jeg kan ikke si at jeg helt forstår det.
- Du deltok i rettssaken? - Ja. Nesten 20 år siden nå.
Jeg var jus student. Jeg husker deg. Jeg husker din mor veldig tydelig.
Min mor døde i Israel for en god del år siden.
Jeg. .. Jeg beklager.
Fortsett, takk.
Kanskje du har hørt det.
Hanna Schmitz døde nylig. Hun tok selvmord.
Var hun en venn av deg?
En slags venn.
Det er så enkelt som dette.
Hanna var analfabet i store deler av livet sitt.
Er det en forklaring på hennes atferd?
- Nei. - Eller er det en unnskyldning?
Nei. Nei.
Hun lærte seg selv å lese da hun var i fengsel.
Jeg sendte henne kassetter.
Hun hadde alltid likt ... å bli lest for.
Hvorfor kan du ikke være ærlig med meg?
Det hadde jeg satt pris på.
Hva slags vennskap var det dere hadde sammen?
Da jeg var ung hadde jeg en affære med Hanna.
Jeg vet ikke om jeg kan hjelpe deg Mr. Berg.
Og ...
Selv om jeg kunne vil jeg det ikke.
Jeg var nesten 16 da jeg kom i kontakt med henne.
forholdet varte bare en sommer. Men ...
Men hva?
Jeg skjønner.
Tok Hanna Schmitz på seg noe ansvar for virkningen hun hadde på livet ditt?
Hun har gjort mye verre saker for andre mennesker.
Jeg har aldri fortalt dette for noen.
Folk spør hele tiden om hva jeg lærte i leirene.
Men leirene var ikke terapi.
Hva slags steder tror du dette var? Universiteter?
Vi var ikke der for å lære.
En bld svært bevist på at det ikke er var meningen.
Hva er du ute etter? Tilgivelse for henne?
Eller ønsker du bare og gi deg selv bedre samvittighet?
Mitt råd er! Dra til teateret hvis du ønsker å komme videre. Vær så snill.
Bruk tilgjengelig litteratur.
Ikke dra til leirene.
Ingenting godt kommer ut av leirene.
Ingenting.
Det hun ønsket ...
Det hun ville var å gi deg pengene som var igjen.
- Jeg har de her med meg. - For å gjøre hva?
Som du mener passer.
Her.
Da jeg var en liten jente hadde jeg en te boks til mine skatter.
Ikke helt som denne. Den hadde kyrilliske bokstaver.
Jeg tok den med meg til leiren, men det ble stjålet.
- Hva var det i den? - Sentimental ting.
Litt hår fra hunden vår. Noen billetter til operaen ...
som min far hadde tatt meg med på. Den ble ikke stjålet på grunn av innholdet.
Det var tinnet i boksen ...
som var verdifullt og ...
det en kunne gjøre med det.
Det er ingenting jeg kan gjøre med disse pengene.
Gir jeg det til noe forbundet med utryddelsen av jøder ...
så vil det virke som ...
en tilgivelse og det er jeg verken villig til ...
- eller i posisjon til å gjøre. - Jeg tenkte kanskje ...
en organisasjon som jobber med analfabetisme.
Bra. Bra.
Vet du om det finnes en slik jødisk organisasjon?
Blir overrasket hvis det ikke gjør det.
Det er en jødisk organisasjon for alt mulig.
Ikke at analfabetisme er et spesielt jødisk problem.
Hvorfor ikke bare sjekke det ut? Send så pengene.
Skal jeg gjøre det i Hannas navn?
Som du mener passer.
Jeg kan beholde boksen.
Takk.
- Hvor skal vi? - Jeg trodde du likte overraskelser.
Det gjør jeg. Jeg liker overraskelser.
Hanna Schmitz.
Hvem var hun?
Det var det jeg ønsket å fortelle deg.
Det er derfor vi er her.
Så fortell meg.
Jeg var 15 år.
Jeg kom hjem fra skolen.
Jeg følte meg syk.
Og en kvinne hjalp meg...